Den amerikanske ånd er hård, stoisk og dødbringende.
Den er endnu ikke smeltet. D.H. Lawrence
Et adverbium fortæller os, hvordan noget bliver gjort, -
- hvor noget bliver gjort, eller hvornår noget bliver gjort.
- Lucy? - Musikken spillede stille.
- Og adverbiet er ... - Stille.
- Sylvie? - Hunden løb gennem huset?
- Hvorfor er det rigtigt? - Det forklarer, hvor hunden løb.
Det er rigtigt, men hvis du ville sige, hvordan hunden løb ...
- Hurtigt? - Hurtigt. Flot, piger.
- Rosalee! Piger! De kommer! - Du godeste.
- Hvad sker der, mor? - Nogle folk vil have vores heste.
- Lucy, tag Jacob. Husk planen. - Væk fra døren!
- Tag Jacobs bamse. - Vi mødes på bakkekammen.
- Wesley, kom med os. - De tager alt eller brænder huset.
Så lad dem gøre det. Kom nu. Løb hen til døren, piger.
- Løb, piger! - Kom så, piger.
Løb!
Lucy, giv mig Jacob.
- Far! - Kom så, piger.
- Wesley! - Far!
Nej!
Løb, piger!
Lucy! Nej!
- Jeg klarer det! - Sådan. Tag ham!
Jeg klarer det! Kom så, rødhud!
Kom så!
Kom så! Kom så, rødhud!
Kom så.
- Kom så, rødhud. Op med dig! - Af sted.
- Af sted, sagde jeg! - Op med dig, rødhud. Kom så.
Det ser ud til, du klarede det, Joe.
Hvor langt var de nået?
- Diablo Canyon. - Apacher?
Det må være de sidste, hvad?
Det skulle man tro, men de bliver ved med at myldre frem som myrer.
Hvis I flygter, er det straffen. Næste gang kommer I ikke med tilbage.
- Det burde ikke være sådan her, Joe. - Er der en bedre måde, Tolan?
JULIUS CÆSAR
Jeg er ved at være træt, Joe.
Jeg tror, jeg har nået enden på min soldatertid.
De siger, jeg ikke er egnet.
De siger, at jeg lider af ...
... melankoli.
Nej.
Det findes ikke.
Jeg har givet Unionen 20 år.
De har taget mine våben, Joe.
Uanset hvad er du færdig.
Hvad har du givet? 20? 25?
Jeg er holdt op med at tælle.
Kan du huske ...
... dengang Kiowa stak sit krigsspyd i maven på dig?
Ja.
Kan du huske, hvordan du sad der i vandet -
- og prøvede på at holde dine indvolde på plads?
Jeg kom forbi, og du så på mig.
Du havde det der ansigtsudtryk. Du så meget ung ud.
Som om nogen havde taget noget fra dig.
Som om de havde taget en julegave fra dig.
Han tog fandeme din hest, og vi kom væk derfra i en fart.
Du sagde: Jeg ser hans ansigt for mig, og jeg slår ham ihjel.
Og det gjorde du. Det gjorde du.
Du drev ham op i den blindgyde -
- og skar ham op fra top til tå med din kniv.
Ja, det gjorde jeg.
Det var gode tider.
Ja, det var det. Det var ...
Det var gode tider. Det bliver ikke bedre, Metz.
Godmorgen. Det er korporal Molinor. Obersten vil gerne tale med Dem.
- Ja? - Kaptajn Blocker er her.
Godmorgen, kaptajn. Du kender Jeremiah Wilks fra Harper´s Weekly.
Sid ned, Joe.
Jeg hører, at du endelig fik fanget de flygtede apacher. Flot arbejde.
Jeg ved ikke, hvad vi skal stille op med de elendige vildmænd.
Jeg har et forslag. Hvad med at slippe dem fri?
Det ville være menneskekærligt, ikke sandt?
- Kaptajnen er uenig. - Det tilkommer ikke mig.
Men De ville holde dem lænket, ikke?
Det rører ikke mig, hvad I gør med dem.
Nu, hvor jeg nyder Deres højtagtede selskab, kaptajn, -
- må jeg spørge, om det passer, -
- at De har taget flere skalpe end selveste Sitting Bull?
- Det har jeg hørt. - Det er jeg ligeglad med.
Så er det nok, de herrer.
- Kender du høvding Gule Høg? - Det ved De, at jeg gør.
Høvdingen og hans familie har været holdt fanget i næsten syv år.
Det er vist straf nok, ikke sandt?
Ingen straf er for streng til hans slags.
Kan De huske Billy Dixon, oberst? Billy var en af mine gode venner.
Jeg kendte ham ganske godt ligesom alle de andre her.
Jeg så Gule Høg tage en kniv og skære Billy op fra top til tå.
Så vendte han sig om mod min gode ven Tully McClain ...
Udmærket, kaptajn. Du er heller ingen helgen.
Vidste du, at han er ædt op af kræft?
Høvdingen har bedt om løsladelse. Han vil hjem til Montana.
Til Bjørnenes Dal. Kender du stedet?
Ja, det gør jeg. Det er hellig cheyennejord.
Efter behørige drøftelser med Washington -
- har jeg besluttet at løslade ham og hans folk.
Hans løsladelse er blevet en sag, der har vækket en del opsigt.
Hjemme østpå.
Forsvarsministeriet vil sikre sig, at høvdingen kommer sikkert frem.
- Hvorfor fortæller De mig det? - Du taler den indfødte dialekt godt.
- Og du kender ruten til Montana. - Jeg har taget turen nogle gange.
En deling skal ledsage høvdingen og hans folk, -
- og du er den eneste, jeg kan regne med, der kan fuldføre det.
Du fører flokken til Montana og høvdingen til hans hjem.
De øvrige følges til reservatet, -
- og derfra tager du østpå til Fort Mason, hvor du afmønstrer.
Jeg følger ikke den morder og hans afkom nogen steder hen.
- Det er en ordre. - Den vil jeg ikke adlyde.
Skal du ikke fratræde?
Du ønsker næppe at komme for en krigsret på dette tidspunkt.
- Det rager mig ærlig talt en fjer. - Men det gør din pension velsagtens.
Nu skal du høre. Bortset fra at gå fra forstanden, -
- så kan en gammel kaptajn ikke foretage sig meget andet -
- end at vente på, at postbuddet kommer med pensionschecken.
Det ville være en skam for en mand som dig, der har tjent i mange år, -
- at ende tomhændet til sidst.
Ved De overhovedet, hvem den skiderik er, og hvad han har gjort?
Han var engang en hård fjende og er nu en gammel mand på dødens rand.
- Han er en slagter. - Så vil I gå godt i spænd.
Hold kæft, din blegfede karl. Du har aldrig oplevet krig.
- Du har ingen anelse om ... - Nej.
Ingen anelse om, hvad det gør ved en mand.
Jeg har dræbt masser af vildmænd, for det er mit forpulede arbejde.
Og ingen har vist nydt sit arbejde mere.
Hør her.
Jeg så, hvad der skete, -
- da Gule Høg og hans soldater var færdige.
Og der var ikke ...
Du vover på at le.
Der var ikke nok tilbage af staklerne til at fylde en latrinspand.
Du må forstå, -
- at når vi lægger hovedet på puden herude, så er vi alle fanger.
Jeg hader dem. Jeg har rigeligt med grunde til at hade dem.
Skinny Figler, Edwin Tate ...
Jeg er flintrende ligeglad med, hvad du synes om Gule Høg.
Jeg går kun op i denne ordre underskrevet af præsident Harrison.
Du har 24 timer til at udpege og udruste din deling.
Adlyder du ikke ordren, kommer du for en krigsret. Stands!
Det vil blive gjort. Og det vil blive gjort af dig. Træd af.
- Det klarer jeg, kaptajn. - Resten er i min rejsekuffert.
- Godmorgen, doktor. - Godmorgen, kaptajn.
Godmorgen, sergent.
- Korporal. - Jeg er klar til turen.
- Løjtnant. West Point? - Ja.
Det er en ære at blive valgt. Jeg vil give alt, hvad jeg har i mig.
Vi får ikke mange fra West Point her. Vi får se, hvad du har lært.
- Forsyninger? - Kød, rosiner, sukker og pickles.
- Ammunition? - Nok til at forsvare Fort Apache.
Det får vi brug for.
- Menig. - Jeg har et spørgsmål inden afgang.
Jeg er ny her og har ærlig talt ikke den største erfaring.
- Hvorfor har De valgt mig? - Det var ikke mig, men ham.
I har en fin dag i vente. Om Gud vil det, kan I undgå monsunen.
Høvding. Jeg har fået dem stadset ud.
Det er ikke din bedste opgave, men du slipper da væk herfra før tid.
Når præsidenten befaler, må man adlyde.
Hvis I får problemer, så vil dette sikre jer frit lejde.
- Farvel, oberst. - Farvel, Blocker. Joe ...
- Du var en god soldat. - Det er jeg stadigvæk.
Oberst.
Deling, fremad march.
Så er det forpulede optog slut.
Stig af.
Stig af!
Tag den.
Jeg frygter ikke døden.
Woodson. Tag det lort af dem, og giv dem lænker på.
Javel.
Og få løsnet fletningerne i kællingernes hår.
vis mig vej
almægtige Gud
en pilgrim i dette golde land
vis mig vej
jeg er svag men du er stærk
hold mig i dine mægtige hænder
- Vi gør holdt her. - Kidder.
Déjardin. Slå lejr her. Vi kommer straks tilbage.
Og hold øje med rødhuderne.
Comanche.
Kaptajn?
De sover.
Frue?
Skal vi få Dem og Deres børn i sikkerhed? Så I kan få varmen.
Gutter.
Hendes børn sover. Lad være med at vække dem.
Frue?
De kan få varmen og noget vand.
Jeg gør Dem ikke noget. Det lover jeg.
Vil De komme med mig?
Godt.
Vær forsigtig med dem.
Du almægtige.
Déjardin!
- Kaptajn, hvad er der sket? - Comancher.
- Bor de ikke på reservaterne? - Ikke dem alle.
- Har De set dem? - Nej, men de er ikke langt væk.
Begynd at grave på toppen af bakken.
Déjardin, tag skovlene og hakkerne.
Må jeg hjælpe Dem ned, frue?
Må jeg hjælpe Dem ned?
Godt. Nu skal De få et nyt tæppe og noget vand.
Hent et forbandet tæppe.
De gør Dem ikke noget. Se denne vej.
De gør Dem ikke noget.
Kom bare.
- Her er et rent tæppe. - Værsgo, frue.
De må ikke røre barnet.
- Hører De? - Tilbage.
Javel, frue.
Det har jeg ikke brug for.
- Læg de skovle! - Læg dem!
- Jeg begraver selv min familie. - Javel, frue.
Jeg begraver selv min familie.
Må jeg få en skovl?
Han skjuler mig i sit telt og løfter mig op på klippen.
Nu knejser mit hoved over fjenden, der omringer mig.
I hans telt vil jeg bringe frydesangs ofre.
Jeg vil synge og spille for Herren.
Amen.
Lov mig, at når jeg dør ...
... så vil jeg blive begravet her.
Lov mig det.
Ikke et skridt mere.
Ikke et skridt mere. Hvad vil I?
Jeg er Sorte Høg.
Søn af høvding Gule Høg. Min kone Elgekvinde.
Jeg ved godt, hvem du er. Hvad vil du?
Min søster Levende Kvinde.
Vores søn Lille Bjørn.
En gave til damen.
Det ville være mig en ære, hvis hun vil bære dette.
Kidder. Giv damen kjolen.
- Og kaptajn, jeg ... - Så er det nok. Sæt jer ned.
Hun vil give Dem denne kjole.
De kan sove i mit telt. Vil De ikke have noget at spise?
Nej.
Jeg flytter min saddel herhen. Bare kald, hvis der er noget.
Nu skal De få fred.
- Hun er knust, Joe. - Ja.
- Hvad vil du gøre med hende? - Følge hende til Winslow.
Hold øje med hende, for hun har det ikke godt.
Kaptajn.
At lide så stort et tab, som hun har gjort, -
- kræver stor styrke.
Comancherne er i nærheden.
De er klapperslangefolk. Den værste slags.
- Jeg ved godt, hvem de er. - De skelner ikke.
De vil forfølge og overfalde både jer og os.
- Vi er klar. - Du forstår ikke situationens alvor.
De er utilregnelige og meget farlige.
Fjern båndene. Vi kan være til stor hjælp.
Jeg vil ikke fjerne dem.
Du gør dette sværere end nødvendigt.
- Er alt i orden? - Ja.
Når hun vågner, tager vi af sted.
Naturligvis.
Vi tager snart af sted.
Er De klar, frue?
Ja, det er jeg.
Tak.
Pis!
Vi må samles!
Væk!
- Kaptajn. - Hvad er der?
Høvdingen er stadig urolig.
Han siger, at comancherne snart vil vende tilbage.
Han synes, vi skal tale med dem.
- Dem og os. - Jeg er uenig.
- Men kaptajn ... - Hold mund.
Jeg har sagt min mening.
Jeg har sagt det. Vi må stå sammen, ellers vil de dræbe os.
Når man jagter en klapperslange, finder man den måske.
Men den bider, inden man får øje på den.
- Kidder? - Ja?
Tag deres lænker af. Én forkert bevægelse, så skyd dem.
Javel.
Tror du på Herren, Joseph?
Ja, det gør jeg, fru Quaid.
Men han har længe været blind over for det, der foregår herude.
Det kan jeg se.
Men jeg må tro på, at hårde tider styrker vores bånd til ham.
Hvis jeg ikke havde troen, hvad ville jeg så have?
Med kundskab bliver rummene fulde af alt kostbart og dejligt gods.
Den vise mand har styrke.
Jeg vil opsøge det igen.
Vær ikke misundelig på onde mennesker, -
- ønsk ikke at være sammen med dem, -
- for deres hjerte tænker på vold, deres læber taler ondskab.
Du er afløst.
Javel.
Jeg har aldrig dræbt nogen før.
- Det var første gang. - Jaså?
Hvordan har du det?
Underligt. Og ikke på en god måde.
At tage en andens liv uden videre.
Hvordan havde du det, første gang du dræbte nogen?
Det er meget længe siden.
Hvor gammel var du?
Jeg var 14 år.
Jeg kæmpede i sydstatshæren.
Hvis man har meldt sig som soldat, så er det ens arbejde.
Hvis man ikke gør sit arbejde, så ender man som Déjardin.
Husk på det.
Jeg har dræbt alt, der kan krybe og gå.
Mænd, kvinder og børn af alle farver.
Hvis man gør det nok gange, så vænner man sig til det.
Det betyder ingenting.
Det er det, jeg frygter.
Men man vænner sig ikke til at miste soldater.
Jeg har mistet mange soldater.
- Er det dem? - Ja.
De vil ikke genere os mere. Fortsæt.
Tommy.
Jeg bryder mig ikke om at blive ydmyget, så nu skal du høre.
Hvis du falder i søvn på vagten igen, kommer du til at dingle fra et træ.
Alle fortjener at nedlægge et bytte. Selv dem.
Vi tager til Winslow.
- Det var satans. - Goddag, Ross.
- Hvordan fanden går det, Joe? - Det har gået bedre.
- Han skal på infirmeriet. - Korporal.
- Du skal nok klare den, Henry. - Tag dig af denne mand.
- Stødte I på problemer? - Vi har været hjemsøgt af problemer.
Kidder, tag dig af Déjardins lig.
Ross, det er fru Rosalee Quaid. Oberst McCowan.
Fru Quaid har mistet sit tøj. Er marketenderiet åben?
- Minnie tager sig af hende. - Jeg aner ikke, hvad en kjole koster.
- Behold dine penge. - Tak, Ross. Jeg ser til dem.
Må jeg hjælpe Dem, frue?
Dem i Indianerstyrelsen burde komme herud -
- og besøge Fort Winslow eller et reservat i et par uger.
Sygdommene og sulten.
De vilkår, staklerne lever under, er umenneskelige. Det ville de indse.
Min kone er blevet forkæmper for de undertrykte.
Lad ikke, som om du ikke er enig. Lad ham ikke narre jer.
Regeringens behandling gør mig gal. De bør behandles som mennesker.
Behøver jeg nævne, at de var her først? Men de er blevet fordrevet ...
Så er det nok!
Jeg vil ...
Tror du, at ...
... fru Quaid kan bo her, indtil diligencen kommer?
Meget gerne, men diligencen holdt op med at køre for et halvt år siden.
- Holdt op? - De havde ikke held med det.
Forsyningstoget kommer først til jul.
Fru Quaid, De vil sikkert -
- kunne finde Dem til rette indtil jul.
Jul?
Ja, det kan jeg vel.
- Jeg har vel intet valg. - De er meget velkommen.
Vi kan sikkert finde rigeligt at holde Dem beskæftiget med.
Tak.
En cigar?
Jeg vil bede dig om en tjeneste. En fange skal til Fort Pierce.
Når du nu skal i den retning, kan du måske aflevere ham for mig.
- Hvorfor hele vejen til Pierce? - Han deserterede derfra.
Han skal i retten for at dræbe en indianerfamilie med en økse.
Det skulle have været et helvedes syn.
- Jeg skal nok tage ham med. - Er du sikker?
Jeg forstår godt, hvis du ikke vil bære den byrde.
Jeg har båret den slags byrder i et stykke tid.
Godmorgen, kaptajn.
Godmorgen.
Hvordan har du det?
Udmærket, hvis jeg ikke trækker vejret.
Så lad være med at trække vejret.
Det kunne være værre. Jeg kunne være endt som franskmanden.
Som du ved, er døden altid nær.
Forsynet holder hånden over dig.
Det føles forkert.
Det føles forkert, at jeg ikke kan hjælpe dig med at fuldføre opgaven.
Det føles, som om jeg har svigtet dig, Joe.
Du har aldrig svigtet mig, Henry.
Du har aldrig nogensinde svigtet mig.
Du er altid ...
... fokuseret.
Uden dig ved min side havde jeg mødt min skæbne for længst.
Jeg vil nødig gøre det, men måske er det sidste gang, vi ses.
Det har været en ære at gøre tjeneste under dig.
Ikke mange ville have taget mig ind. Det vil jeg ikke glemme.
Du er et godt menneske, Joe.
Jeg ville tage dig ind hundrede gange igen.
Der findes ingen bedre soldat. Din far ville have været stolt.
Godt. Hvis vi er heldige, mødes vi igen.
Henry ...
- Pas godt på dig selv. - Ja.
De har været meget gavmild. Mange tak for Deres gæstfrihed.
Det har været en fornøjelse. Pas nu godt på Dem selv.
Jeg skal gøre mit bedste.
Kaptajn. Jeg ved godt, jeg er til besvær, -
- men jeg vil hellere være sammen med dig end nogen anden.
Kidder. Gør en hest klar til fru Quaid.
- Godmorgen, Joe. - Godmorgen, Ross.
- Har du sovet godt? - Som en sten.
Sergent Malloy. En af mine bedste. Han vil følge fangen til Fort Pierce.
Tak for lån. Det var meget betænksomt.
Tak.
De gør mig ære ved at bære det.
Jeg hedder Elgekvinde.
Elgekvinde.
Det er Lille Bjørn.
- Hvor er Thomas? - Han henter Wills.
- Oberst. - Korporal.
Kaptajn Blocker. Det er mig en ære.
Lykke på rejsen.
Da jeg så dig, sagde jeg:
Det var pokkers, Phil. Nu vender heldet endelig for dig.
Det har vendt sig, ikke, Joe?
Husker du Wounded Knee? Hvor vi slagtede rødhuderne godt og grundigt?
- Det kan jeg godt huske. - Det tænkte jeg nok.
Hvordan skulle du kunne glemme det? Vi var ved din side hele dagen.
Jeg kom med en melding til dig fra oberst Reno.
Jeg troede ikke, vi ville slippe levende derfra.
Men at se dig få ram på lakotaerne og de andre var et syn for guder.
- Det var nok sådan, Custer gjorde. - Nej, Custer klarede det ikke.
Det blev hans endeligt, som du udmærket ved.
Ja, men stadigvæk.
Den gamle høvding var der også den dag.
Pudsigt, at du skal følge vildmændene nordpå.
Det viser, at tingene har ændret sig. Snart skal de have jorden tilbage.
Hvad gik der af dig?
Jeg har aldrig gjort nogen noget, hvis de ikke havde fortjent det.
Jeg ved ikke, hvordan du har klaret alt det, du har set og gjort.
Det får en til at føle sig umenneskelig efter et stykke tid.
Man må bare betale prisen.
Det kommer jeg vel til.
Men mellem os to, så ved vi begge, -
- at du lige så godt kunne sidde lænket her.
Men jeg gjorde bare mit arbejde.
- Hvad vil der ske med ham? - De vil hænge ham.
- Jeg hjælper dem med at vaske op. - Det kan de godt klare.
Det kan jeg også.
hvordan kan en spurv flyve
eller fløjte af hjertets lyst
hvis hun kun kan græde
over sin brækkede vinge
hvis hun kun kan græde
over sin brækkede vinge
Far! Bedstefar!
- Hvad er der sket? - De har taget mor.
Thomas, du bliver hos Wills. Kidder, pas på lejren.
Heste med jernfødder.
Pelsjægere. Tre styk.
Op med dig. Let røven. Jeg hørte noget.
Laver du al den larm?
Vækker du os?
Når de hvide mænd går ind i teltene, rykker vi frem.
Som én enhed.
Du har det ikke godt. Vi tager os af dem.
Det er min datter. Jeg fører an. Der er ikke mere at tale om.
Der er ikke noget.
Metz. Malloy.
Malloy er død.
De er heldige, de ikke blev voldtaget af en comanche.
Så ville de skære dem op fra top til tå.
Jeg kendte en kvinde i Texas, hvis næse blev brændt væk.
Kødet var væk, og næseborene helt blottet.
Manden skar hendes kærestes pung af -
- og proppede testiklerne i munden på ham, mens han lå og sprællede.
- Så er det nok, Wills. - Jeg fortæller bare sandheden.
Når man har gjort det, du har gjort, hjælper sandheden ikke.
Hvad mener du, løjtnant?
Det ved du godt.
Du og høvdingen har gjort det, der var meget værre.
Jeg har set dig slagte kvinder og børn.
Ingen af jer har ret til at dømme mig.
Jeg er en ærlig og hæderlig mand og yderst nyttig.
Hvis jeg skal bevogte de djævle, skal jeg fandeme nok gøre det.
Jeg kæmpede ved din side. Vi er alle skyldige.
Jeg beder bare om nåde.
Nåde.
Hvem er du blevet til, Joe?
Vil du lade mig dø i galgen, men lade vildmændene leve?
Du er ikke den, jeg troede. Jeg ville have givet mit liv for dig.
Mine kammerater gav deres liv for dig, og du sendte dem i døden.
Du skylder dem tak.
Du skylder dem tak for dit liv. Du spytter på dine soldaters grave.
Hvis du ikke hævner dem, hvad døde de så for?
- Kidder, lænk ham til træet igen. - Javel.
Op med dig. Kom så.
Du er ikke den, jeg troede.
Godmorgen.
Vi må desværre bryde op.
Tror De, at De vil være i stand til at ride?
Ellers kan jeg få gjort en slæde klar til Dem.
Jeg kan godt ride.
Tak.
Ja, frue.
Høvding.
Det, der skete med kvinderne, gør mig ondt.
Er der noget, jeg kan gøre?
Regnen er på vej. Vi må videre.
- Jeg drukner herude, kaptajn! - Hold mund. Vi er alle sammen våde.
Du behandler mig værre end dine forbandede dyr!
Kidder, giv ham kaffe, når regnen stilner af.
Fru Quaid?
Er alt i orden? Har De brug for noget? Et tæppe?
Jeg har ikke brug for noget.
Tak.
Hvor sover du?
Jeg får en af gutterne til at gøre et sted klar til mig.
Det er noget pjat. Kom herind i tørvejr.
- Er De sikker? - Selvfølgelig.
Joe?
Hvad laver du, Tommy?
Jeg må videre.
Hvad snakker du om?
Se at komme ind i dit telt, ellers kommer du til at fryse.
Jeg kan ikke mærke noget.
Du har været en god ven, Joe.
Høvding.
Vores behandling af de indfødte er utilgivelig.
Vær så venlig at tage imod denne tobak.
Se i nåde til os.
Værsgo.
Kaptajnen vil ikke have, at du fryser ihjel.
Er alt i orden?
Vent lige.
Tilbage med hovedet.
Du må ikke skyde.
Åh gud.
Kaptajn!
For satan.
- Gudfader. - Kidder!
Skiderikken overfaldt ham. Jeg henter hestene.
Nej, nej, nej. Jeg ramte ham. Han bløder ihjel på en dags tid.
Jeg vil ikke sætte flere liv på spil for den skideriks skyld.
Tommy! Kom tilbage, Tommy!
Tommy!
Det er til dig, bedstefar. Så du kan få det bedre.
Tak for denne gave. Den vil give mig liv.
Gudfader, kaptajn.
Han fik ram på ham. Godt og grundigt.
Skal vi begrave ham?
Giv mig et øjeblik.
- Vi slår lejr her i aften, Thomas. - Javel.
Nogle gange misunder jeg dødens endegyldighed.
Visheden.
De tanker må jeg jage væk, når jeg er svag.
Vi vil aldrig vænne os til Herrens hårde veje, Joseph.
Tak for venligheden.
Din ånd ...
Du er inde i mig.
Jeg er inde i dig.
Tak.
- Montana? - Ja.
- Vil han nå det? - Han drager sine sidste suk.
- Er du i stand til at fortsætte? - Snart.
Når min krop er blevet næret af jorden.
Vi er ganske nær dit hjem.
Du taler sandt.
Høvding.
Jeg havde en ven.
Billy Dixon.
Jeg havde en ven.
Tully McClain.
Jeg havde en ven.
Edwin Tate.
Jeg har mistet mange venner, og det har du også.
De er et stort tab for os begge, -
- men vi ved, at vi alle skal dø.
Se dig ikke tilbage, min ven. Drag herfra på god vis.
En del af mig dør med dig.
BJØRNENES DAL, MONTANA
Vi er hjemme.
Det har aldrig været smukkere.
Thomas.
Jeg hedder Cyrus Lounde. Det er mine drenge.
Det her er min jord, og I skal forsvinde herfra.
Jeg har set jer traske gennem mine marker med den usle rødhud, -
- og det bryder jeg mig ikke om.
Jorden er hans retmæssige gravplads.
Der, hvor vi kommer fra, har de indfødte ingen rettigheder.
Det er præsidentens ordre.
Præsident eller ej, så skal intet papir fortælle mig, -
- hvad jeg må eller ikke må gøre på min ejendom.
Jeg siger det ikke igen.
Tag dit lort og din døde cheyenne og se at komme væk herfra.
Det her er min jord.
Nu, for satan!
Du hører ikke, hvad jeg siger.
Vi siger det ikke igen.
Hvis vildmanden bliver her, -
- må I hellere gøre plads til flere ved siden af ham.
Han bliver ikke flyttet.
Noget siger mig, at du ikke tør affyre den, kvindemenneske.
Toget til Chicago med afgang klokken 16.30.
Sidste udkald til Chicago med afgang klokken 16.30.
Alle om bord.
Nå, men ...
Så må vi vel tage afsked.
Det skete hurtigere, end jeg troede.
Du er et godt menneske, Joe Blocker.
Vi kan ikke takke dig nok.
Lille Bjørn, en gave.
Nu er det din tur til at gøre brug af denne her.
Cæsar ...
... var en af de modigste mænd, jeg har læst om.
Tak.
Hvad der end sker, så ønsker jeg det bedste for dig.
Jeg ...
Kom så.
Tak.
Oversættelse: Louise Munk Alminde Scandinavian Text Service 2018